Danny?
Hör du mig? Danny!
Danny? Hör du mig? Danny!
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag går igenom det om och om igen, men får ingen rätsida på det.
Berätta vad du såg.
Jag sa ju det. Det var mörkt. Jag...
Jag kunde inte se.
Men nåt såg du väl?
Colleen, det här är inget jag hittar på.
Jag tvivlar inte på dig. Jag försöker bara förstå.
Om Golden Tigers låg i bakhåll, varför gick de med på förhandlingen?
Om det var Hatchets,
varför ingrep de inte innan allt gick åt skogen?
Det är helt ologiskt.
Mary. Hon har haft koll på oss.
Jag vet inte vem det var, men det var inte Mary.
Ja.
Jag var helt fel ute, va?
Jag sabbade chansen till fred.
Du är enda anledningen till att oskyldiga inte har dött.
Ingen annan har gett sig in i striden. Varken jag eller polisen.
Det är värre nu än förut.
Så kan du inte tänka. Du gjorde ditt bästa.
Tänk om det förvärras ytterligare?
Då kanske jag inte kan tygla det.
Okej.
Det blev rörigt igår, men Tigers vill ha hamnen
och Hatchets kanske är beredda att göra upp.
Om det går att uppnå fred, så sker det vid förhandlingsbordet.
Vi har redan övertygat mrs Yang en gång.
Hon lär inte lyssna på oss igen.
Vi borde ändå försöka.
Jag önskar att det fanns en värld bortom allt detta.
Där en middag på Silver Lotus bara är en middag.
Och där folk på gatan inte följer efter oss.
Vi borde leta reda på Frank Choi
och ta reda på mer om asken, liggaren och din familj.
Vi kan ta itu med min historia när det här är över.
Det här händer nu, så vi får ta hand om det tillsammans.
Diplomati, alltså.
Vi ger den en chans till.
Vi kan fortsätta så här, men vi är fast på samma paradox.
Du påstår att du inte har gett Danny bilderna,
men vi såg dem hemma hos honom.
Å andra sidan menar du att vi inte behöver oroa oss för det.
Det är förvirrande.
För antingen så hände det inte,
eller så är det nåt vi inte behöver oroa oss för.
Både paradoxalt och motsägelsefullt.
Du förstår säkert varför vi är bekymrade.
Det är olyckligt.
Jag har inte tid med det här.
Vi vill ha svar nu.
Om du rör mig, blir du av med handen.
Så här är det, Walker.
Jag gick med på att betala dig en stor summa pengar,
och efter månader av planering, har vi nått fram.
Dagen är inne.
Men du får inget
utan att berätta varför du gav Danny bilderna.
Det gjorde jag inte.
Vem var det, då? Svara.
Jag fattar. Ni vill veta att ni inte är avslöjade,
och jag ber er tro på mig.
Tro är inget jag sysslar med längre.
Och jag sitter inte här med handen på Bibeln.
Jag har följt efter Danny Rand i 60 dagar.
Jag vet var han sover,
hur han äter,
hur han tänker
och hur han slåss.
Jag vet också att det är få i vår värld
som kan hantera hans knytnäve.
Jag har mycket att förbereda.
Skålen, Crane-systrarna...
Gå du.
Jag tar hand om det här.
Du vet vad hon kan göra.
Om hon ville slåss, skulle ni redan slåss.
Hon behöver jobbet. Jag kan få henne att tala.
Vi är så nära målet nu.
Vad är det du ber om? Tro?
Tillit.
Låter du din assistent gräva i din systers affärer?
Hon lät ju följa efter mig.
Jag vill inte komma med förmaningar, men du är fast i en ond cirkel.
Jag jobbar på det.
Genom att strunta i middagen igår?
Nu börjas det.
Okej, inga förmaningar. Jag fattar.
Om jag hade varit i din sits igår,
förr när jag var fast i mitt missbruk...
Jag skulle ha åkt till nån sunkig bar
och druckit ljust öl och väntat på min langare.
Du verkar inte vara typen som dricker det.
Jag ser dig snarare som... nåt med nåt extra.
Nu byter du samtalsämne.
Jag ordnade hela skiten
för att få sitta och prata med henne ansikte mot ansikte.
Sen pallade jag inte med det.
Det gör du nästa gång.
Frågan är hur.
Hur öppnar man en dörr som har stängts?
Vad säger dina instinkter?
Kan du inte ta fram din bästa sida?
Istället för ditt riktiga jag.
Föreslår du att jag ska göra nåt snällt?
Jag föreslår ingenting.
Får jag fråga dig en sak? Delar NA ut priser?
I så fall ska jag nominera dig.
Jag tror inte att de gör det.
Jag ska ringa Carlos och be honom ta över som sponsor åt dig.
Dumpar du mig?
Du är hemma hos mig, i min säng. Det är inte så här det ska gå till.
Jag gillar det här.
Det gör jag också.
Det är det som är poängen.
Om jag inte är den du sponsrar...
Vad är jag då?
Nåja...
Det märker vi nog.
Mrs Yang väntar på er. Den här vägen.
Jag ser vad pengarna gick till.
Ja. Smutsiga pengar kan se fina ut.
Vänta här.
Du har stake som visar dig här.
Är det här ansiktet bakom masken?
- Chinatowns beskyddare. - Ursäkta, jag uppfattade inte ditt namn.
Det här är inget vänskapligt möte, din clown.
Clown?
Han verkar ostyrig.
- Vi skulle träffa mrs Yang. - Gå...
Annars tvingar vi er.
Du vill inte göra så här.
Jo, hemskt gärna.
Liu, backa.
De skulle inte vara här utan mitt tillstånd.
Dina män har andra saker att ta itu med.
Det förvånade mig att ni ringde. Vår tillfälliga allians är över.
Det blev rörigt igår. Vi är skyldiga dig en förklaring.
Jag tänkte bara på din säkerhet.
Det var inte meningen att förstöra förhandlingen.
Det förändrar inte faktum.
Efter gårdagskvällens fiasko
lär kriget bara intensifieras.
Du kanske kan erbjuda nåt mer...
Inga fler erbjudanden!
Vi kan inte låta ett fullskaligt krig bryta ut.
Kom inte här och domdera, unga man.
Han menar bara att...
...vi hoppas att förhandlingarna kan återupptas.
Hamnen är ute ur leken.
Golden Tigers har tagit över den.
Vi kunde tänka oss att ge upp den mot nåt rimligt i utbyte.
Men att låta dem ta kontrollen? Det kan vi inte tillåta.
- Det måste finnas fler alternativ. - Nej.
Krig är det språk våra triader har talat i århundraden.
Det tror du inte själv. Vem har sagt det? Din man?
Jag talar å hans vägnar.
Han är inte i Hongkong, va?
Nej.
Han har fått en stroke.
Han glider in och ut ur medvetslöshet, och kan inte tala.
Prognosen är inte god.
- Jag beklagar. - När hände det?
- För några dagar sen. - Var det därför du var på förhandlingen?
Hans tillstånd skulle ses som en svaghet.
Din man fick en stroke
när han ordnade fredssamtal med Tigers.
- Det kan inte vara en slump... - Danny,
ursäktar du oss en stund?
Jag och din man kommer inte överens,
men vi respekterar varann.
Ursäkta.
Han har skuldkänslor för det som hände och det gör honom orubblig.
Som de flesta män.
Först blir de rädda.
Sen gör rädslan dem rasande.
Jag ser det i ögonen på min makes män.
Maktlöshet förklädd till självsäkerhet.
De är så rädda att de vill bränna ner staden.
Men det vill inte du.
Vad jag vill saknar betydelse.
Nej, det tror jag inte. Inte alls.
Du vet vad priset för krig är.
Du vet det.
Staden har varit med om det alltför många gånger.
Ett förlorat ansikte leder till våld, och våld till mer våld.
Som jag ser det kan framtiden se ut på två sätt.
Det ena är ett begravningståg längs hela Mott Street.
Du sa att gänget historiskt sett bara känner till krig,
men historien avgör inte vad som händer härnäst.
Det gör du.
Dina män skulle dö för dig,
men du kan också låta dem leva.
Mr Yang, hör du mig?
Var det nån som gjorde det här mot dig?
Hette han Davos?
Men varför skulle han göra så här?
Hancock...
...två-ett-två.
Jag förstår inte.
Hancock...
...två-ett-två.
"Hancock 212." Vad betyder det?
Lugna dig. Ta djupa andetag.
- Vad gör du? Gå härifrån. - Andas lugnt.
Vad händer? Vad har du gjort?
- Ingenting. - Vad hände?
Mrs Yang, vad betyder "Hancock 212"?
- Ta ut dem! - Han talade med mig.
- Vad menade han? - Du hörde henne. Ni ska ut.
Danny, vi går.
Det här var ingen olycka. Jag vet vem som ligger bakom.
Danny, vad fan?
Blåmärkena på Yangs hals och axel. Det var Davos.
Vad menar du? Var det Davos? Sakta ner och förklara.
Det är ett forntida grepp från K'un-Lun.
Det kallas Djävulsklon.
Man slår mot halspulsådern och nyckelbensartären.
Och det kan orsaka stroke?
Det är ett svårt grepp.
Nu när K'un-Lun är borta, finns det bara två som behärskar det.
Jävlar.
Kan det ha varit Davos i gränden igår?
Kanske. I så fall var han inte ensam.
Vad har han för koppling till det här?
Hallå!
Går ni förbi utan att hälsa?
Misty?
Vad gör du här?
Om du kollade din mobil, skulle du veta att jag letar efter er.
Det är roligt att se dig,
men vi är mitt uppe i nåt just nu.
Ni har tagit er vatten över huvudet.
Kom igen. Hoppa in. Vi måste prata.
Det var ingen fråga.
Ursäkta röran. Vi fick rusa ut igår.
- Vill du ha nåt att dricka? - Visst. Har du kaffe?
Jag är rädd att vi dricker te här.
Nej, det är bra.
Jag har inte varit här sen ni byggde om.
Det blev fint.
Jag borde ha tagit med en inflyttningspresent.
En flaska whisky eller kylskåpsmagneter.
Okej, kom igen. Vad gäller det?
För några år sen bildade polisen en arbetsgrupp
som skulle göra slut på triaderna.
Det gick trögt tills de fick in en kille på insidan.
Donnie Chang. En bra polis. En god vän.
Han var bland de första på sjukhuset när jag förlorade armen.
Låt mig gissa.
Han jobbar under täckmantel på ena sidan.
Golden Tigers. Han har arbetat sig upp.
- Han är mr Hos högra hand. - Var han på plats igår?
Nu ligger han på sjukhus med sex brutna ben.
När jag träffade honom i morse,
sa han att nån kille med en glödande näve hade dykt upp.
Det var inte Dannys fel.
Han försökte få ut mrs Yang och sen brakade skiten loss.
Hur exakt gick det till?
Jag tyckte att jag såg nån utanför.
En annan fraktion, antog jag.
De var poliser.
Troligtvis ett team som ville fånga allt på film.
Om vi inte hade lämnat mötet...
Så skulle triadledarna antagligen ha blivit gripna.
Ni hade säkert goda avsikter
när ni gav er in i det, men ni måste backa ett steg.
Om det bara gällde Hatchets och Tigers, så skulle jag köpa det.
Men det är nåt mer som pågår.
Davos har betett sig konstigt ända sen han kom tillbaka.
Vi måste ta reda på hur han är inblandad i det här.
Ursäkta, men vem är han?
Min bror från K'un-Lun.
Stället där...
Drakarna och Thunderer, ja.
Vi tror att Davos gav Yang en stroke.
Det finns tydligen ett grepp.
Okej.
Varför skulle Davos skada Yang eller hans affärer?
Vi vet inte.
Det var det vi försökte reda ut när du dök upp.
Yang sa en sak till mig. "Hancock 212."
Hancock Transport.
Det är ett av världens största rederier.
Siffran kan vara ett skepp eller ett enhetsnummer.
Davos kanske gjorde affärer med Yang.
Nåt är på väg hit.
Förhandlingen.
Hatchets skulle bli av med hamnen,
så mr Yang stoppade leveransen.
Och det ville inte Davos, så...
Herregud.
- Jag måste till hamnen. - Kom igen.
Triaderna är inte din sak att hantera.
Inte din bror heller, om han är inblandad.
Davos är farlig. Jag kan inte bara se på...
Hon har rätt, Danny.
Polisen har resurser. Vi vet inte ens vad vi letar efter.
Han kan ha tagit livet av Yang.
Danny, vi känner inte varann så väl.
Du gjorde nåt för mig som blev en vändpunkt,
och det är jag tacksam för.
Och jag är glad för er skull. Ni verkar ha det bra.
Men jag vill att du lyssnar när säger jag åt dig
att låta det här vara.
Förstår du?
Okej. Visst.
Men...
...ursäkta mig ett tag.
Jag måste få tänka lite.
Absolut. Sen kan du uppdatera mig om läget.
Jag försöker bara hjälpa till.
Har du ritat det här?
Jag trodde inte att du var den typen.
Det var inte jag.
Den som har ritat den gillar dig.
Den är fin.
Min bror var ganska duktig på sånt i yngre år.
Pappa sa att det var slöseri med tid,
och så var det inte mer med det.
Din pappa är alltså ett as.
Och din bror är en mes.
Det stämmer faktiskt ganska bra.
Det är det jag får betalt för.
DRÖMSTUGA
Jag var jämt orolig för min bror.
Jag visste att han ljög
eller att han var hög på opiater.
Jag såg mellan fingrarna.
Jag tänkte att det var bättre att finnas där för honom
än att inte finnas där.
Jag vill att du slutar ta på mina saker.
Problemet var att jag inte hjälpte honom. Jag var hans krycka.
Jag hjälpte definitivt inte mig själv.
Jag förstod inte att man måste ta hand om sig själv.
Det är det enda man kan göra. Förstår du?
Hur mycket man än älskar och vill hjälpa nån,
så kan man inte låta dem styra en.
AVSKEDSBREV
Stämmer det här?
Har du flera personligheter?
Det heter "dissociativ identitetsstörning".
Okej. Jag...
Det var det jag menade.
"Allt värre dissociativa episoder, utveckling av alternativa..."
- Hur mycket av det här... - Jag vill att du slutar ta på mina saker.
Du menade alltså allvar med att lägga brottsbekämpargrejerna på hyllan.
- Du sa att mitt katanasvärd var konstigt. - Det är det.
Men ibland räcker det långt.
Handlar det om det som hände vid Midland Circle?
I bushido
ska man bara dra svärd om man tänker använda det.
Om jag bär med mig svärdet, använder jag det.
Jag kan inte göra det längre.
Teleobjektiv. Suddig förgrund.
Det blir nog inte motivet på nästa års julkort.
Nån följer efter oss.
För att vara nån som försöker hålla sig borta från bråk...
Jag har faktiskt försökt. Jag jobbar på ett samhällscenter.
Jag har hållit låg profil.
Danny har bett mig följa med ut. Jag har sagt nej.
Men sen...
...hände det här.
Jag hittade nåt från min historia och grävde i det.
Våra vägar möttes.
Det är lätt att bli indragen i saker
och jag har själv suttit i samma sits,
men gränser funkar bara om man inte går över dem.
Jag vet. Men jag kan inte blunda för det som händer i området.
Det kan inte han heller.
På tal om det... Hur länge ska han vara där ute?
Danny?
Fan också.
Det här ingick inte i avtalet.
Du borde ha lyssnat.
- Du borde ha sagt nåt. - Sluta prata.
Jag måste få veta hur...
Du förstår inte.
Sluta.
Vet du hur det är att vakna och inte veta var man är,
var man varit eller vad man sagt?
Hur det är att vakna hungrig,
för att den andra inte åt,
utan ritade fina teckningar istället?
Eller hur det är att oroa sig för att alla ens planer går åt skogen
för att en korkad del av en
kämpar för en önskedröm som hon aldrig kan...
"Hon."
Hör bara.
Förlåt.
Jag vill inte ha din medömkan.
Du känner inte mig bara för att du vet det här om mig.
Nej, det gör jag inte.
Jag känner inte dig. Det var inte meningen att förolämpa dig.
Du gav inte Danny bilderna.
Men det gjorde du.
Och Danny har träffat dig...
...men han har inte träffat dig.
Så kan man säga.
- Jag har så många frågor. - Ställ dem inte.
Jag behöver jobbet.
Kan du hantera ditt tillstånd?
Jag brukar kunna det.
Kan du göra det idag?
Ja.
Antagligen.
Jag kan vidta försiktighetsåtgärder.
Jag vill att du ser mig i ögonen...
...och säger att du fixar det här.
Om du gör det, går jag sen.
Då litar jag på dig.
Jag fixar det.
Bra. Sätt igång och jobba, då.
Hallå! Du får inte vara här.
Jag ska hämta det som är mitt.
Allt här tillhör Golden Tigers.
Davos!
Vad fan?
Danny!
Stanna.
Danny!
Ta det lugnt!
- Vad hände? - De var döda när jag kom.
- Är det nån här? - Jag vet inte. Kolla.
Fan.
Hur fan tänkte du när du kom hit ensam?
Jag sa ju det.
Om min bror är inblandad, kan jag inte låta det vara.
- Det måste du! - Du borde ha sagt nåt.
Jag försökte. Ni lyssnade inte.
Jag hittade Davos leverans.
Det är en kista med en väldigt gammal kropp.
Nån har skurit bort en bit.
Varför händer det jämt nåt konstigt när ni är med?
Det här lika konstigt för mig som för dig.
Vad ska han med ett lik till?
Jag vet inte. Vi måste leta reda på honom.
Vänta lite. Det här är en brottsplats.
Du kan inte bara gå härifrån.
Försök hindra mig.
Danny, hör på...
Jag försöker vara vänlig.
Men du gör det väldigt svårt.
Hjälp mig, om det är det du vill. Annars får du flytta på dig.
- Hörru... - Ursäkta?
Backa nu.
Lyssna på henne.
Han har inte helt fel.
Danny hade kanske kunnat hindra Davos om han hade kommit hit tidigare.
Misty, snälla.
Jag vet. Misty gör bara sitt jobb. Hon förstår inte...
Det gör inte jag heller.
Du bär för mycket på dina axlar.
Men du kastar dig in i det utan att tänka efter.
När jag gör det, dör folk.
Och igår hamnade en polis på sjukhuset.
Jag trodde att du skulle förstå.
När nån man bryr sig om, som man har känt hela livet,
visar sig kunna göra nåt sånt här...
Gå.
Hej, syrran.
Vad gör du här?
Det var kallt ute, så jag mutade dörrvakten för att bli insläppt.
Du behöver en ny dörrvakt.
Tänker du bjuda in mig?
Är det inte så man gör med vampyrer?
Tavlor på väggarna.
Blommor i vasen.
Det börjar se bebott ut.
Det är för att jag bor här. Vad vill du?
Jag vet att du gör affärer med Sofia Rios.
Organiska solceller.
Jag tog kontakt med ett litet företag i Jersey i eftermiddags.
Vad har du gjort?
Jag gav dem ett oemotståndligt erbjudande.
- Ditt jävla as. - Jag ska inte stå i vägen för dig.
Jag gör dig en tjänst.
Annars skulle du behöva lägga en massa kapital på det.
Nu kan du komma igång utan att dra på dig skulder.
Det var precis sånt här pappa gjorde. Bra gjort.
Säg inte så. Vi vinner båda på det här.
På att du vill tvinga mig tillbaka till Rand?
Tvärtom. Du vill vara självständig. Jag hör dig.
Inga förpliktelser. Inget Rand.
Det är ditt. Det är en gåva.
Ska inte du vara inblandad alls?
Se mig som en tyst partner. En resurs.
Tänk på allt vi kan åstadkomma.
Jag vet inte hur jag ska göra det tydligt nog.
Jag vill inte ha med dig att göra.
Det här skulle vara en olivkvist.
En fredsgåva.
För vem då? Jag menar...
Ditt behov av medberoende är patetiskt.
Vad håller du på med?
När ska du sluta se mig som en ersättare för mamma?
Herregud, Joy.
Det där var elakt.
Jag kommer aldrig tillbaka till Rand...
...eller till dig.
Jag banar min egen väg.
Du borde göra detsamma.
Jag köpte ett företag till dig.
Jag vill inte ha det längre.
Hej då, Ward.
Joy, det är Danny.
Håll dig borta från Davos.
Tro mig. Han är farlig.
Möt mig på dojon, så förklarar jag allt.
Mary? Vad håller du på med?
Vänta.
Mary, sluta!
Vi kan väl prata om det?
Jag vill inte skada dig.
Backa!
Colleen?
Det är Mary. Hon...
Danny?
Danny? Hör du mig?
Hör du mig? Danny!
Nu ska du ge mig det som alltid har varit mitt, broder.
Undertexter: Hanna Love Waurio